Eesti kohta tehtud lahendite mõju Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikale

Julia Laffranque
Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik, teise sektsiooni asepresident, Tartu Ülikooli külalisprofessor 

1) Lahendid mitte Eesti „vastu“, vaid aitamaks kaasa Eesti inimeste õiguste ja õigusriigi arengule;

2) Süsteemseid ja struktuurseid probleeme siiani ei ole ette tulnud, mistõttu ei ole ka piloototsuseid;

3) Kaasaegse ühiskonna arenguga seotud küsimused: inimõigused ja infotehnoloogia; sõnavabaduse ja eraelu kaitse tasakaalustamine; rahvusvaheliste perede ja laste suhted. Eesti panus sõnavabadusse ja selle võimalikele piiridele Internetis mh suurkoja otsuse abil;

4) Küsimused kriminaalõiguse tagasiulatuvast kohaldamisest ja asjassepuutuva kriminaalseaduse selgusest ning ettenähtavusest;
 
5) Kriminaalmenetlusega seotud küsimused:
- õigus enda valitud kaitsjale: Eestiga seotud kaasus kui ajend ühes teises kohtuasjas tehtud põhimõttelisele suurkoja lahendile;
- tunnistajate kohtusse ilmumine ja kaebaja võimalus neid küsitleda;
- teises kohtuastmes tunnistajate üle kuulamise asendamine esimese astme protokollidega ja tunnistajate ütluste võimaliku ümberhindamise tingimused;
- kohtueelse vahi all pidamise pikendamise põhjendamine ja alternatiivsete meetmete kaalumine;
- juurdepääs jälitustoiminguga kogutud materjalidele;

6) Kinnipidamistingimused ja kinnipeetavate kohtlemine;

7) Eesti ajaloost ja eripärast tulenevad probleemküsimused;  

Kokkuvõtteks: Eestit puudutav Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika kajastab Eesti järk-järgulist muutumist demokraatlikuks, sõltumatuks ja kaasaegseks õigusriigiks.